Náš rozcestník, tedy přesně generátor RSS kanálů, vám nabízí články z mnoha českých rybářských webů. Díky rozcestníku tak máte na jednom místě ty nejzajímavější rybářské články, ale i další informace z rybářského světa... Pokud jste majitelem rybářského webu a váš RSS kanál zde není, stačí nám poslat info na email: [email protected], rádi vaše RSS zdarma přidáme!
Komfortně vybavená chata se nachází přímo na břehu Lipna u Černé v Pošumaví, 20 m od vody na vlastním pozemku. K dispozici rybářská loďka.
Celý příspěvek Chata Lipno – ubytování pro rybáře je dostupný na Rybářskádovolená.cz….
ČRS, z. s., Středočeský územní svaz ve spolupráci s místní organizací Bělá pod Bezdězem a za podpory hejtmanky Středočeského kraje Ing. Jaroslavy Pokorné Jermanové pořádají dětský a mládežnický závod „O pohár předsedy SÚS“….
Poslední měsíc v roce je ideální k výpravě na lov vzácných mníků. Z článku ze série o trofejních úlovcích, který je tentokrát na mníky zaměřený, o něm získáte mnoho důležitých informací. V prosincovém Rybářství objevíte také podrobný článek o funkcích jedinečného rybího orgánu – …
Ženy baštýřů byly mistryně na přípravu pokrmů. Jejich muži se starali o skupinu rybníků v rámci panství, později rybářského střediska. Rybářská bašta byla závětřím, kde se scházeli i ostatní baštýři, sádečtí, rybáři. Baštýřky, nebo také poněmčeně fišmajstrové, se staraly o žaludky mužů, připravovali dobrou rybí baštu do žaludku. Konzumace ryb na baštách byla nadprůměrná, než v jiných rodinách, kde se ryba na talíři objevila zřídka, nebo jen o Vánocích. Recepty, které zde vznikaly, patřily k rodinnému stříbru, předávaly se ústně, nebo rovnou na talíři. Spotřeba 20 kilogramů ryb na hlavu ročně na baštách byl průměr. Ryby se zde připravovali na mnoho způsobů a vznikaly zde opravdu nejlepší a originální recepty na jejich úpravu. Běžně se zde ryby také udily. Samotnou přípravu ryb a jejich naložení do láku zajišťovali baštýřky, samotné uzení pak většinou byla práce jejich mužů.
Tahle malá okounovitá ryba byla před 150-100 lety v kuchyni ve velké oblibě, ovšem už ne tak u rybářů při výlovech. Byla doslova postrachem, v rybnících v minulosti ježdíků bývalo tisíce a při výlovu byli všude přítomní, při brakování (přebírání ryb) pak působili rybářům jejich hřbetní ploutve hluboké, špatně hojící se rány. Pro rybáře to byl bezvýznamný škůdce, ale naši předkové si dovedli vážit každé přírodní poctivé potraviny.