Náš rozcestník, tedy přesně generátor RSS kanálů, vám nabízí články z mnoha českých rybářských webů. Díky rozcestníku tak máte na jednom místě ty nejzajímavější rybářské články, ale i další informace z rybářského světa... Pokud jste majitelem rybářského webu a váš RSS kanál zde není, stačí nám poslat info na email: [email protected], rádi vaše RSS zdarma přidáme!
V následujícím videu můžete doprovázet Felixe Pinedo při jeho krátké vycházce na jednu z menších řek u našich sousedů v Německu.
Celý příspěvek Video: Lov kaprů na malé řece je k přečtení na LovKapra.com….
České závodní muškaření si opět připsalo další světový úspěch na šampionátu v italských Dolomitech. Začátkem měsíce senzačně zazářily české muškařky na historicky prvním ženském mistrovství světa v muškaření v Norsku (zprávu najdete pod odkazem). Tentokrát se pro cenné kovy jelo …
Letošní rok jsem bohužel neměl tolik času, kolik bych si přál. A když jsem se dostal na svou oblíbenou přehradu, nedařilo se mi přelstít lepší rybu na fotku. Když přišla, nebyla mi souzena a několik opravdu pěkných ryb jsem ztratil. Na …
Ženy baštýřů byly mistryně na přípravu pokrmů. Jejich muži se starali o skupinu rybníků v rámci panství, později rybářského střediska. Rybářská bašta byla závětřím, kde se scházeli i ostatní baštýři, sádečtí, rybáři. Baštýřky, nebo také poněmčeně fišmajstrové, se staraly o žaludky mužů, připravovali dobrou rybí baštu do žaludku. Konzumace ryb na baštách byla nadprůměrná, než v jiných rodinách, kde se ryba na talíři objevila zřídka, nebo jen o Vánocích. Recepty, které zde vznikaly, patřily k rodinnému stříbru, předávaly se ústně, nebo rovnou na talíři. Spotřeba 20 kilogramů ryb na hlavu ročně na baštách byl průměr. Ryby se zde připravovali na mnoho způsobů a vznikaly zde opravdu nejlepší a originální recepty na jejich úpravu. Běžně se zde ryby také udily. Samotnou přípravu ryb a jejich naložení do láku zajišťovali baštýřky, samotné uzení pak většinou byla práce jejich mužů.
Tahle malá okounovitá ryba byla před 150-100 lety v kuchyni ve velké oblibě, ovšem už ne tak u rybářů při výlovech. Byla doslova postrachem, v rybnících v minulosti ježdíků bývalo tisíce a při výlovu byli všude přítomní, při brakování (přebírání ryb) pak působili rybářům jejich hřbetní ploutve hluboké, špatně hojící se rány. Pro rybáře to byl bezvýznamný škůdce, ale naši předkové si dovedli vážit každé přírodní poctivé potraviny.